Om det låter som spanska så är det det, det är en spanskspråkig film.
Ett, två, tre, fyra...
Min faders hus
kärleken är ingen vanlig lek
drömmarna dör ut på något sätt
vi mister allt om vi är ett
Antingen är vi två eller så är vi inget
Ett hem är inte av sand och tegel det är byggt av mitt blod och svett
Den vackra jorden är som vår moder
Och på den vilar min faders hus
Min faders hus
Översättning: Angel Hammer www.primetext.tv
Varför bryr du dig om kalven när pengarna finns i boskapen?
En dag kommer fars gård gå till min bror och mig–
–och då kommer vi behöva den här kalven och många fler.
Du bryr dig mer om kalvar än om kvinnor.
Ja, du har rätt, Manuel. Men det är för jag inte hittat den rätta.
Jag föreslår att vi tävlar. Få se vem som kommer hem först.
Hoppas inget dåligt händer på väg hem.
Jag rider!
Huka er.
Det här är inte bra.
Han är knarklangare.
–Vi borde hjälpa honom. –Och dö på kuppen?
Han kanske bara vill prata.
Heliga Maria!
Inga böner kan hjälpa honom nu.
Det är kanske det enda som återstår.
Vad gör vi här? Din bror kan ha hunnit hem.
–Just det! –Tyst.
Kom in.
–Har ni tid, far? –Vad vill du?
–Förlåt, jag ville... –Var har du varit, Armando?
Vi vallade boskapen som ni ville.
Varför dröjde du? Vi har mycket att göra?
–Är något på tok, far? –Lämna mig i fred.
–Armando? –Ja, far?
Kom hit. Armando...
Förlåt mig. Jag har haft en massa bekymmer.
–Låt mig hjälpa till, far. –Armando...
Du är så lik din mor.
Hon var en vänlig själ och det är du med.
Din mor var inte särskilt intelligent och det är inte du heller.
–Jag är intelligent. –Jag vet det, Armando.
Men jag behöver någon som är verkligen intelligent–
–och om du vore det så skulle du veta att du är dum.
Titta bara på din tjocka skalle.
–Raúl! Det är Raúl. –Det är Raúl.
Nej, säg till japanerna att de ska ta hand om varorna så får vi se.
–Raúl! –Brorsan.
–Vi är tajta bröder. –Vi har upplevt så mycket ihop.
–Raúl! –Pappa!
Äntligen är den smartaste tillbaka.
Du är sonen jag alltid älskat.
Åh, pappa...
Jag höll på att glömma. – Älskling?
Det här är señorita Sonia López.
–Sonia López! –Det är en ära att träffa er.
Låt mig se. Vilken godbit.
–Du måste vara Armando. –Armando Álvarez, señorita López.
Välkommen till vårt hem.
Tack. Kalla mig Sonia så kallar jag dig Armando.
Det skulle jag gilla, Sonia.
–Hej. Hur är det? –Esteban de los Santos...
Señor?
Tack, Esmeralda.
Tack.
–Tack, sötnos. –Du har gjort far lycklig, Raúl.
Är jag kanske inte en Álvarez?
Bara vi kan hålla knarklangarna borta.
I morse när jag var med Manuel och Esteban såg vi ett mord.
–Varför sa du inget? –Ni var redan tillräckligt bekymrad.
De dödade en man. Jag tror att det var Onza.
Onza?
Señorita López, Sonia. Trevligt att se er.
Det är en njutning att ha er här för här...
Armando har inte varit så aktiv med kvinnorna...
–Han verkar inte vara intresserad. –Är det sant, Armando?
Det skulle jag inte påstå. Jag har bara inte hittat den rätta.
Hur skulle hon vara?
Min kvinna, señorita López, måste älska jorden som jag älskar den.
Mer än allt guld i världen.
Hon måste njuta av doften av fikonkaktusens blomma.
Hon skulle sova under stjärnorna och låta den vilda västvinden–
–smeka hennes kropp och ge fristad åt hennes själ.
Hennes lidelse skulle vara min och hennes drömmar likaså.
Vår kärlek skulle vara en mäktig sång och sången skulle vara sanningen.
Som du ser är han en hopplös romantiker.
Vem skulle ligga på marken med honom?
Kom hit, Sonia.
Sonia...
Far, jag...
Jo... señorita López, Sonia och jag...
...vill be om ert tillstånd att gifta oss.
Gifta er? Ni? Vilken underbar nyhet.
Herren har välsignat familjen Álvarez hem.
Tack. För Raúl och för Sonia. Många lyckönskningar.
–Skål. –Skål.
–För dig, bror. Skål. –Skål.
Jösses. Det står att Raúl gifter sig med den här kvinnan.
–Det stämmer. –Hon är den vackraste jag sett.
Hon är väldigt vacker.
Du verkar inte lycklig, Armando. Är du avundsjuk på din bror?
Avundsjuk? Nej, Manuel. Jag skulle aldrig kunna vara avundsjuk på Raúl.
Jag älskar honom för mycket och är orolig.
–Orolig? –Jag vet inte. Han har förändrats.
Du är nog avundsjuk. Jag är det.
Om jag hade en kvinna som hon skulle jag aldrig lämna sängen.
Får jag höra skämtet?
Jag tror inte det, señorita López. Det handlade om er.
–Rider ni? –Det var ett tag sen, men jag vill.
Ta en titt på boskapen. Jag hinner ikapp er.
Ni rider väl, señorita López. Kontrollerat och elegant.
Det är en besvärlig häst. Ni har ridit förr.
Min far satte mig på en häst när jag kunde gå.
De mördade honom när jag var nio. Jag fick bo med min farbror i stan.
–Intressant. –Min farbror var ondskefull.
Han drack läkarsprit, slog mig och brände mig med cigarreter.
–Intressant. –Jag rymde när jag var tolv.
Han slog mig när han hittade mig och sa att vi skulle gifta oss.
–Och er farbror? –Jag har inte sett honom på länge.
Jag måste fråga en sak.
Älskar ni Raúl?
Raúl har varit bra för mig och jag för honom.
Älskar du honom? Jag måste veta.
Ska vi tävla? Du ska få se hur bra jag rider.
Det ska vi bli två om.
Vad vackert! Vad är det för plats?
Den heter De sju tårarnas sjö.
Jag simmade här när jag var liten.
Det är den vackraste plats jag någonsin sett.
Hur hittade ni hit?
Vinden ledde mig. Den talar med mig ibland.
Min mamma blev mördad här. Det var hennes favoritställe.
–Jag har mycket att göra. –Gå. Jag ska torka håret.
–Det finns många banditer här. –Armando skyddar mig.
Det här var min fars gevär. Jag fick det som barn.
I dag får du det av mig.
Gå och bygg vår ranch.
Armando! – Vad vill ni?
–Grabben, ge mig geväret. –Nej, släpp mig. Rör mig inte.
Nej! Nej... Rör mig inte. Nej.
Hon älskade att komma hit.
–Jag beklagar. –Det var längesen.
–Jag skulle stanna här för evigt. –Det tvivlar jag starkt på.
Hur så?
Det finns inget att handla här. Det finns inga affärer.
Inga dyra kläder eller tjusiga skor.
–Det här är inte Dallas. –Tror du att jag behöver sånt?
Det spelar ingen roll vad jag tror om er.
Du tror att jag är en billig kvinna som är ute efter Raúls pengar.
Stämmer det?
–Ni svarade aldrig på min fråga. –Vilken fråga?
–Älskar ni min bror? –För mig hem genast.
Svara på frågan!
–Bongos! Congas? –Det är skott. Bortom kullen.
–Är det jägare? –Nej.
–Någon kanske är skadad. –Det är inte vårt bekymmer.
Du är en ynkrygg. Ynkrygg.
Sonia!
Nej!
–Señor? –Må Gud förlåta mig.
–Lugn. Vi tar er till sjukhuset. –Låt honom dö. Han saknar en hand.
–Ge mig ditt vatten, Armando! –Slösa vatten på det där?
Det finns i bagageluckan. Ta det.
–Jag känner dig. Du är Sonia. –Jag har hittat knark.
Hjälp mig att sätta honom på hästen.
Han kommer. Onza kommer.
Må Gud rädda er. Må Han vara barmhärtig.
–Han dog. –Han har varit död sedan länge.
De här tycks tillhöra er. Ni är en rik kvinna.
Vill ni inte ha det?
Se det som en bröllopsgåva från en gammal vän på dödsbädden.
Ni har gett mig ert svar. Ni älskar inte min bror.
–Släpp mig. Det gör ont. –Ni har nog hög smärtgräns.
–Jag vet vilken typ av kvinna ni är. –Du vet ingenting om mig.
Jag vet att ni inte ska gifta er med Raúl om jag kan hindra det.
–Tror du att Raúl är så oskyldig? –Lögn!
Din korkade bonde. Din bror är knarklangare.
Ni står bakom det här. Må Gud hjälpa mig.
Om det är sant att min bror sysslar med knark–
–så ska ni aldrig bära namnet Álvarez.
Jag tar hand om min familj, må djävulen ta hand om er.
Är du säker på att Raúl sysslar med knark?
Jag vet inte, Manuel.
Något är annorlunda sedan han kom och så har vi det Sonia sa i morse.
Hon kanske ljuger. Horor är lögnaktiga.
Det stämmer–
–men señorita López är ingen hora.
Jag tycker om horor.
Vänta här så går jag och pratar med Raúl.
–Är det sant, Raul? –Vadå för något?
Att du handlar med knark.
Jag har mina affärer i Mexiko. Vad rör det dig?
–Du vanärar vår familj, Raúl. –Nej, Armando.
–Jag ska rädda vår familj. –Du för vår familj mot avgrunden.
Lyssna på mig, lille Armando.
Ja. Jag för knark över gränsen. Vad rör det dig?
Jag säljer knark till dem, till amerikanerna.
Jag säljer inte till de våra. Jag säljer det som de vill köpa.
Det är inte det USA som vår far högaktade.
Det är ett land av småbarn. De köper hus utan pengar.
Tv och bilar utan pengar.
De proppar munnen full, som monster–
–med skitburgare och fett.
–Det är oansvarigt att ge barn godis. –De är inte barn, Armando.
De är vuxna och de är knäppa. De gnäller som små barn.
"De jävla mexikanarna kommer. De kommer att döda oss med knarket."
Fan ta dem. Fan ta alla de där nedknarkade snorungarna.
Fan ta dem. Fan ta kvinnorna som stoppar i sig knark och pasta.
Fan ta läkarna i Kalifornien som vill legalisera marijuana. Fan ta dem.
Om de vill stoppa upp skit i näsan måste någon sälja det.
Om det vore så enkelt. Vi är nedsmittade med girighet.
Vi kommer att döda varandra–
–för att mata de galna skitätande monsterbarnen.
Armando, vårt land kommer att växa sig starkt–
–tack vara USA:s missbruk. Jävla idioter.
Läget?
–Är du Raúl? –Du vet mycket väl vem jag är.
Och jag vet mycket väl vem du är. Onza...
–Onza. –Onza.
Vad fan gör du här, Raúl?
Jag hälsar på min familj. Jag kom hit...
...för att det här...
Det här är mitt land.
Du är helknäpp. – Din bror är en lustigkurre.
Lyssna, Raúl. Jag tror inte på dig.
Du har redan tagit min kvinna och jag tror att du är ute efter mer.
–Hon var inte din kvinna. –Inte det?
Och jag upprepar, jag är här...
...för att det här...
...är mitt land.
–Armando? –Ja?
–Kan jag kalla dig lille Armando? –Jag gillar det.
Vet du vad din bror sysslar med? Vet du vad han är insyltad i?
Det är väldigt farligt för dig, det är väldigt farligt för honom...
...och det är väldigt farligt för familjen.
Lugna ner er.
Alla bönder gillar inte Canadian Slims.
Jag gillar dem.
Jag kom bara för att lämna den här. Jag tror att den är er.
Tack.
Det här kommer att sluta illa, Raúl.
–Det är ingen fara. –Hej då.
–Jag vill ha det så. –Vi ses väl.
Ciao.
Hej hej.
Det verkar som om Onza inte vill följa din plan.
Gå hem, Armando.
Mexiko är inget land för ynkryggar.
Jag lever mitt liv på jorden.
Jorden är allt jag känner till.
Jag är bonde och jag vet ingenting
Jag vet ingenting
Varför skiner fullmånen?
Jag vet inte.
Varför flyger fågeln?
Jag vet inte.
Varför är sköldpaddan så långsam?
Jag vet inte.
Varför hatar folk varandra?
Jag vet inte.
Varför bråkar bröder?
Jag vet inte.
Varför växer den blå blomman?
Jag vet inte.
–Hur ska jag veta något... –Hur? Hur?
–...av det man ska veta? –Leve Mexiko!
Jag är en enkel man, jag är bonde
Och jag vet inte.
Jag lever i enkelhet mina vänner är korna
–Jag tänker inte. –Jag är bonde.
Jag vet inte.
Varför är kvinnan så het? Varför är min bädd så kall?
Jag har massa frågor utan svar...
Jag är bonde och jag vet inte.
Det enda jag vet med säkerhet...
...är kärleken...
Titta där.
–Heliga Maria, en vit kattdjur. –Det är en konstig kattdjur.
–Låt mig skjuta den. –Nej, du kan inte döda den.
Den har en anledning att vara här.
–Ja, så att jag kan skjuta på den. –Jag vet inte varför...
...men det har med mig att göra.
Se er omkring. Det finns så mycket skönhet.
–Varför finns det så mycket smärta? –Esteban sov på en sten i natt.
Jag sov på en tequilaflaska.
–Vad är det där? –Jag vet inte.
Det bådar inte gott. Stanna här.
Var försiktig.
Armando Álvarez?
–Ja, det är jag. –Jag heter Vicente Blancardo.
–Jag är en gammal vän till er far. –Ni fann min mor.
Ja, för många år sen.
De här männen är från USA, Armando. De jobbar på DEA.
–Vad kan jag hjälpa er med? –Skippa skitsnacket, Blancardo.
Talar du engelska? Talar... du... engelska?
–Nej, señor. Jag talar inte engelska. –Fan.
–Jag behöver din hjälp, Armando. –Visst.
Vi vet att din bror är knarklangare.
Vi vet att han kommit hit för att ta över Onzas område.
–Jag kan nog inte hjälpa er, señor... –Parker. Jag heter Parker.
Jag anser att du kan hjälpa mig.
Han är skitskraj.
Han kommer att skita på sig.
Lyssna på mig, din skitstövel. Med ett samtal kommer tio helikoptrar–
–att flyga över kullen där och sätta din ranch i brand.
Så fundera ordentligt.
Det här är bästa sättet, Armando. Red ut det här med Raúl.
Stick nu.
Han kommer att tjalla. Han är en jävla fegis.
Mina damer och herrar, jag vill tacka er för att ni kommit hit.
I morgon är en stor dag och jag är glad att dela den med er.
Med min syster, Carmen, som har kommit från Guadalajara.
Margarita, som har åkt från Puerto Vallarta.
Med min kusin Hernán och hans fru Doleta. Mina goda vänner.
Och självklart så har vi Sheila, från Atlanta! Skål.
Mexiko är bäst–i–co.
Vi firar dubbelt i morgon.
Vi firar min son Raúls återkomst till ranchen och sitt land.
Och att han tog med sig den här skönheten–
–som han har nöjet att älska med. Jag vill skåla för Sonia.
Skål. För Sonia!
Jag vill också skåla och tacka alla som kommit långväga ifrån–
–men jag vill tacka en person i synnerhet.
En som ni ofta har kallat dum, idiot, tjockskallig–
–men han har ett stort hjärta.
Jag vill skåla för min bror.
För din lycka, Armando.
Nå, Armando? Tänker du inte skåla för din brors lycka?
Jo. För Raúls lycka.
Må du njuta av alla livets nöjen...
...även om de leder till familjens undergång.
Vad säger du, Armando?
Tystnad! Det gör ont att säga det–
–men jag vill inte ha dig på din brors bröllop. Försvinn!
Som ni vill.
–Armando! –Låt honom gå.
Armando! – Stanna med gästerna.
–Armando! –Gå tillbaka, Sonia.
–Återvänd till ditt folk. –Ställ inte till besvär.
–Tror du att jag gillar det Raúl gör? –Ni är också inblandad.
Jag behöver din hjälp för att förändra honom.
Det är en sak du måste veta, Armando.
Vad måste jag veta?
Han de kallar Onza, han är min farbror.
Jag förstår.
Han fortsätter tills han får som han vill.
Ni har problem och ni tar dem till oss.
Rädda oss. Rädda din bror. Rädda din familj.
Rädda mig.
Vissa saker är bortom räddning.
–Pappa... –Vem ligger bakom det här, Raúl?
Prata inte.
Dö inte, pappa.
–Armando hade rätt. –Hjälp!
Han var död den dag vi kom till huset.
–Var det Armando? –Det är klart att det inte var.
–Blancardo? –Det är klart.
–Sonia? –Hon lever, precis som ni ville.
Bra. Och Raúl?
–Raúl är vid liv. –Jag betalar dig för beskydd.
Du är en polis som jag avlönar. Är du inte hederlig?
Oroa dig inte. Han kommer till dig.
Vi måste locka honom på något sätt.
–Hans kvinna. –Hans kvinna. Sonia.
Lilla Sonia. Min brorsdotter.
Bra, tack.
–Stanna. Armando! –Vadan denna brådska, Esteban?
De har skjutit din far på bröllopet. Raúl och kvinnan klarade sig.
Men din far, Armando. Han är döende.
Vi drar. Snabbt.
–Kom, Armando. –Ja, far. Det är jag.
–Minns du din mor? –Ja, litegrann.
Hon var en vacker kvinna. Hon var jättevacker.
Hon var den vackraste i Mexiko.
Du har hennes ögon.
Det har du sagt ofta. Små kycklingögon.
Ja.
Jag har varit grym mot dig.
Jag jämförde dig alltid med djur. Med åsnor och grisar.
Jag drev med hur du pratade.
Jag tänkte skicka dig till en cirkus.
Förlåt mig, Armando. Jag vet inte...
Jag kanske aldrig förlät dig för olyckan.
Jag är ledsen för det.
Jag hoppades säga när jag träffade din mor i himlen...
...att allt var bra hemma, med ranchen och familjen.
Vad ska jag säga nu, Armando?
Du måste ljuga.
Säg att Raúl gifte sig med en vacker kvinna–
–och att hon ska få barn.
Och att familjen Álvarez är känd–
–i hela Mexiko som en ärbar familj.
Jag ska ljuga...
...för jag skäms över sanningen, Armando.
Jag skäms över den.
Pappa?
Pappa...
Jag ska döda skiten som ligger bakom.
Ingen man dödade honom. Han dog av skam.
Det är Sonia. Hon har tagit en av hästarna.
Hitta Esteban och leta rätt på henne. Snälla.
Jag kan leta rätt på henne–
–men när vi hittat henne, död eller levande, ser du inte mig mer.
Allt går som på räls.
Raúl vet vem som ligger bakom och han kommer att hämnas.
Det blir ett krig. Oskyldiga kommer att dö.
–Du borde stoppa honom. –Varför?
Det är bara mexikaner som dödar varandra.
Ni är inte rolig, señor Kevin... Parker.
Det var inte meningen heller, mr Blancardo. Och jag heter Greg.
Tror ni att vattnet kommer att rena er skam?
Lämna mig i fred, Armando.
Jag förbjuder er att simma här. Det här är en helig plats för mig.
Simma? Nej.
Jag kan inte simma.
Ingen har lärt mig att simma.
Sonia?
Sonia? Sonia!
–Jag vill inte leva, Armando. –Tänker du ta livet av dig?
Du är en idiot.
Jag kan inte leva. Jag har inget val.
Du visste vad du gav dig in på när du kom hit med Raúl.
Ja, det gjorde jag.
Han skulle förändra sig. Han ville leva på ranchen.
–Och du trodde på honom? –Ja.
Nej... Jag vet inte.
Snälla, Armando. Låt mig vara. Raúl behöver mig inte.
Jag kom inte för Raúls skull.
Jag kom för dig.
Armando... Jag är ingen bra människa.
Jag är värre.
Titta på dem, så fridfulla.
Vänta nu... Var det här inte Raúls kvinna?
–Du sa att hon var det. –Det är Raúls kvinna.
Varför ligger du med en sketen bonde?
–Snälla, farbror. –Nåja, så länge det gör dig lycklig.
Raúl kanske saknar kuk.
På sistone gillar jag alla kuk–skämt.
Vad vill ni? Det här är min fars mark.
–Ni gör intrång. –Nej, det gör vi inte.
Det är snarade ni som gjort intrång på er brors kvinna.
–Den var väl bra? –Lämna oss i fred.
Nej. Ta henne. Vi får se om Raúl vill ha henne.
Stick, annars spöar jag dig.
Nej, jag kom inte för att slåss.
Döda honom.
Det är passande att du dör där din mor dog.
Om jag fått våldta henne, hade hon inte dött den dagen.
–Du. –Kyss henne från mig, Armando.
Ynkrygg!
–Vänta, revolvern är varm. –Håll käften!
Nej, nej. Lämna honom åt prärievargarna.
Då har vi fler kulor när brorsan kommer.
Nu drar vi.
–Underskatta inte Raúl. –Nej, men han misstog sig.
Han var dum nog att försöka ta allt ifrån mig.
Han blir tvungen att mista allt, till och med dig.
Hej, jag ber om ursäkt för det ni ser just nu.
Det här var en otrolig scen. Vi filmade under tre dagar–
–med riktiga prärievargar, två bengaliska tigrar och ett lejon–
–men av rättsliga skäl kan vi inte visa det.
Visste jag att man inte fick träna prärievargar?
Nej. Dubbelkollade jag djurtränarnas bakgrund?
Nej. Fick tigrarna i sig allt kokain? Självfallet.
Var det en god idé att ha kokain och andra droger på inspelningen?
Troligtvis inte. Blev några medarbetare uppätna?
Absolut, men sån är filmbranschen.
Jag är en schyst kille. Jag klantade mig den här gången.
Jag förnekar det inte men ge mig en chans.
Gör mig en tjänst och berätta inte om den här scenen.
Den får bli vår hemlighet. Njut av resten av filmen.
Med vänlig hälsning Emilio Sanchez, 2:a kameraassistent.
(Regissören tvingade mig att skriva.)
Armando?
Jag är Yik'in Chan K'awiil, den som mörklägger himlen.
Bergens jaguarkung. Du känner till mig som Onza.
Din resa har precis börjat. Det är dags för din uppenbarelse.
Mexiko är ingen plats för ynkryggar.
Rädda din bror, din familj. Rädda mig.
SANNING
Kyss henne från mig.
Den heliga anden.
Jag gömde mig inuti bergen medan du gömde dig inom dig själv.
Gömstället saknar mening–
–när de som gömmer sig gör det utan anledning.
SANNING
Ingen ska slå mig! Varken man eller djur.
–Jag är Armando Álvarez! –Säg det igen.
–Jag är Armando Álvarez! –En gång till.
–Jag är Armando Álvarez! –Bra.
Jag är Armando Álvarez.
Armando.
–Han har Sonia. –Jag visste att du skulle följa med.
–Nej, Raúl. Jag går själv. –Lille Armando.
Var inte dåraktig.
Jag har varit dåraktig alltför länge.
–Vad kan jag stå till tjänst med? –Han har fått ihop en mindre armé.
Låt honom komma. Jag är redo. Håll amerikanerna utanför.
De vill inte bli inblandade. De vill att ni dödar varandra.
Bra. När jag dödat Raúl tar vi hand om skitamerikanerna.
Okej? Bra, då ses vi.
Vem fan tror Onza att han är? Tror han att han får komma hit objuden?
Att han får ta min kvinna? Nej.
Han får inte döda fler av mitt kött och blod.
Han har skrivit sin dödsdom. Det är kört för honom.
Den jävla Onza är död!
Du har din farbror och han kan ge dig allt Raúl lovade–
–och mer därtill.
–Du är vacker. –Tack.
Hora!
Ingen kommer att rädda dig.
–Han kommer och han ska döda dig. –Vem då? Raúl?
Jag talar inte om Raúl.
Tänker du på den äckliga bonden? Vad korkad du är.
Jag har ju sagt tusen gånger att jag dödade honom. Han är död.
Vinden håller inte med.
Allt det här för att pappas lilla flicka ska få lite knark.
Jag hoppar.
Till den som kallas Onza. Jag heter Armando Álvarez.
–Jag talar med er, Onza! –Jag är förvånad att se dig levande.
Jag vill ha kvinnan. Släpp henne så går vi härifrån.
–Jag kan döda dig med ett skott. –Du får bara en chans.
Släpp kvinnan och du får leva.
Brorsdotter?
Vänta, Armando.
Raúl?
Har... har... Har du en cigarett?
Ja.
Vad fan... Du lärde dig aldrig att rulla ordentligt.
Jag är ledsen.
Helvete, jag är döende och du ger mig den här jävla ciggen?
–Förlåt. –Broder...
Ja?
Hon älskar dig.
Jag insåg det precis. Gå efter henne.
Pappa hade älskat att se det. Gå efter henne.
–Jag ska följa efter honom. –Nej, stanna här, är du snäll.
Mexiko blir ett bättre land utan mig.
Tiden är inne.
Raúl?
Raúl? Raúl...
Jag är Armando Álvarez. Jag ska ta ditt liv.
Hur understår du dig att komma hit utan att bli inbjuden?
Ni bjöd in mig när ni tog min kvinna.
Vill du ha henne? Här är hon.
Och nu ska ni båda dö.
Armando!
Fan.
Jag hade alltid trott att när tiden väl var inne...
...att det skulle finnas mycket folk och en massa tv–kanaler...
...polis, armén, presidenten. Alla.
Men det sker inte. Det är inget jag får se.
Åh, fan.
Armando Álvarez. Du är gripen för mord och för knarklangning.
Du ska lämnas ut till USA där du kommer att ställas till rätta.
Nej, señor Blancardo. Det blir ingen rättegång.
–För min mor. –Ditt svin.
Jösses, såg du? Den flottiga mexikanaren sköt honom.
Den jäveln. Det är ett jävla mexikanskt dödläge.
Jag tror jag dödar den jäveln.
Jag talar perfekt engelska, mr DEA.
Din tur har runnit ut, jävla utlänning.
Alla amerikaner är inte bovar, Armando.
Alla mexikaner är inte knarklangare.
–Är du redo, Sonia? –Ja, nu tar vi oss hem.
–Hej då. –Hej då.
Vill du gå?
Hej då, ta hand om er.
SLUT
Årtiderna växlar. Den ena kommer och den andra går
Den nya årstiden har kommit en jättehemsk årstid
Vingarna är till för att flyga himlen är en bra hemvist
Ditt hjärta kan sjunga så länge det kan älska
Allt i mitt liv är en kamp
Jag lever i en bubbla
Nu är mina drömmar suddiga
Det är en värld jag inte känner till
Är detta slutet på mitt jag? Ända till helvetet ska jag
Det kommer aldrig att ske igen
Jag heter Armando Álvarez
Det finns en kärlek i min lott
efter allt jag utstått
Jag kommer att slåss för kärleken alltid slåss för kärleken
Jag ska rädda min familj från tyranni och girighet
Jag ska erövra denna jord
Jag kommer alltid att få slåss
Jag kommer alltid att slåss
–För kärleken... –För kärleken...
Hej, jag är Dan Haggerty. Naturen är otroligt häftig.
Vi har träd. Vi har vatten. Vi har fler träd.
Men det finns inget som slår en cool Haggerty Smoke.
De ger mig det jag är ute efter. En rejäl kick.
Du hittar dem i din affärs frysdisk, så hämta ett paket.
De saknar tobak. Strunta i lagligheten.
Nästa gång du är ute sök upp mig så blir vi höga tillsammans.
Jag heter Dan Haggerty.
De rockar.
Ta med dig frugan också.